Anketa:
In Memoriam: Milan Grégr
ZdieľaťPridané: 09.12.2013 Autor: gilbert
Čitatelia: 8259 [Novinky - In Memoriam]
Vždy, keď som šiel na nákupy do obchodných centier na okraji Pezinka, navštívil som jednu garáž v ktorej kraľoval človek, ktorý mal povesť machra, ktorý vie opraviť naozaj všetko.
V poslednom čase mi to akosi nevychádzalo zastaviť sa na kus reči k človeku, ktorý sa snažil každému pomôcť ako vedel. Toto sa mi vypomstilo. Už sa s ním viac nestretnem a nepokecáme o veteránoch a motorkách. Pri ostatnej ceste okolo jeho garáže som sa síce zastavil, no na bráne už bol len veniec a dole horel zapálený kahanec.
Navždy nás opustil človek, ktorý celý život venoval veteránom a motorkám obzvlášť. Bol jedným zo zakladajúcivh členov veteránskeho hnutia v Pezinku. Spolu s pánom Galánkom Milan Grégr v roku 1979 svetu predstavili pezinský klub veteránistov, ktorý v tej dobe nevyhnutne zastrešoval Zväzarm /Zväz pre spoluprácu s armádou/.
![]() |
Pán Galánek zomrel už dávnejšie a preto, že mi hodne pomohol so zháňaním informácii o Manete M 90, venoval som mu práve článok o ňom. Škoda, že sa jeho printovej podoby už nedožil. Do spomínaného klubu vstupoval práve so svojim Manetom. Milan vstupoval so svojím Pérákom 350. Neboli v klube sami. Bola to partia kamarátov, ktorí si rozumeli a navštevovali sa s rovnakonaladenýmí zanietencami vetránizmu nielen na Slovensku. Do povedomia nielen českých, ale aj nemeckých a maďarských milovníkov veteránov sa dostali účasťou na ich podujatiach. V klube na takéto približovanie používali upravený autobus Škoda RTO, ktorý si vlastnoručne upravili, keď doslúžil v ČSAD.
Keďže veteránske hnutie v bývalom režime bolo podporované a zastrešované Zväzarmom, tak na pezinských veteránskych akciách sa objavovali také osobnosti ako nezabudnuteľná Eliška Junková. Zahraniční účasníci do Pezinka priviezli také svetové značky ako Bugatti, či Laurint & Klement. Pravideľne sa to dialo na každej "Malokarpatskej Veterán Rallye", či spomienkovej jazde "500 kilometrov slovenských". Malokarpatská rallye sa konala pravideľne do roku 1989. Počet členov klubu rástol a vedenia sa pozvoľna ujímali mladši členovia, no žiadne veteránske podujatie v Pezinku a okolí sa neudialo bez Milana. Bez jeho usmernení a technickej podpory sa nezaobišli ani pri "Stíhacej jazde veteránov" a samozrejme až do dnešných dní usporadúvaných akcií "Veľkej cene veteránov do vrchu Baba" a "Posledné tankovanie". V stíhacej jazde veteránov mal prsty aj ďalší nezabudnuteľný zanietenec starých vecí a môj dlhoročný kolega Mudr. V. Mareš, česť jeho pamiatke.
Milanova garáž bola vlastne nepísanou klubovňou, pretože tam nikdy nebol sám, vždy sa tam niekto zastavil a každému vedel poradiť a prakticky všetko vedel opraviť. Počnúc generálnou opravou Babetty a opravou veľkých cestárskych vozidiel končiac. Tým sa ale venoval v OSC Pezinok. Vždy, keď som sa u ňho zastavil, vždy mal niečo na pongu a opravoval. Nevyhýbal sa ani elektrospotrebičom. Dokonca mal zbierku starých telefónov z čias prevej ČSR až po prvé niekoľkokilové mobily. Na každej Veľkej cene zažiaril v koženej helme na svojom Triumphe.
![]() |
Verím, že všetkým účastníkom veteránskych akcií bude chýbať a nielen im. Určite aj všetkým terajším a budúcim veteránistom tiež. Určite aj svojej rodine. Opustil nás, no neprestane nás sledovať z veteránskeho neba a verím, že všetkým zosnulým osobnostiam motorizmu tam bude pomáhať.
Pohreb bol 14.11.2013.
Pridané: 09.12.2013 Autor: gilbert Zdieľať
Ďalšie články tohto autora:
- Takmer letné zážitky pri Lipne
- V sedle Titanicu druhýkrát
- Veľká cena veteránov Pezinská Baba 2004
- Pionier dragster
- Jarné prázdniny... Jánska dolina... Vodopád Šuštiačka
- Jarné prázdniny - Jánska dolina a Stanišovská jaskyňa
- Jarné prázdniny - prvýkrát bez snehu, no na dvoch kolesách
- Upravené cestné a pretekové GP Pioniere
- Retrospomienka na výstavu veteránov v Pezinku v januári 2004
- Dobývka Kotorského zálivu a pevnosti Svätého Jána - od mora
- ... zobraz všetky články od tohto autora
Galéria ku článku:
Vaše najnovšie videá:
Tričko Motoride.sk
Vtip
Pridal:
Dzifka sebe persi raz donese domu frajira, ze ho predstavi rodzine. Cavo dojdze, cala rodzina uz sedzi pri stole na veceru. Pod stolom lezi pes. Sedne sebe a dajako nekomfortne se citi. Proste mu treba perdnuc. Trime, trime ale neutrimal a puscil takoho ticheho prieskumnika. Reakcija na sebe nenechala dluho cekac: -Dunco! , okrikol ocec psa. Cavo sebe dume ze jak fasa, ze to zvalili na psa. Padnul pripitok, predjedlo a zas to na noho prislo. -Dunco boha uz !, zvreskne zas ocec. Chlop se v duchu smeje ale aj kus luto mu prislo teho psa bo uz znal ze na noho zas idze tlak. A puscil dalsoho... -Dunco ! Boha tvojho idz uz het s tadzi bo nakonec se ten chuj na tebe visere